Suoritin tekstiili- ja muotialan tuotteiden korjaaminen ja muokkaaminen-kurssin työssäoppimalla Ompelupalvelu PR Designilla keväällä 2024. Aloitin helmikuussa ja toukokuun alkuun asti olin työssäoppimassa aina perjantaisin ja toukokuun alusta sitten kuukauden verran jokaisena arkipäivänä.
Ompelimo on pieni, yhden naisen yritys Lahden keskustassa. Pirkko tekee vuosikymmenien kokemuksella vaatteita mittatilauksesta ja tarjoaa vaatteiden muokkaus ja korjauspalveluita sekä myy myös joitain valmiita vaatteita ja asusteita.
Alkuun työssäoppimispäivät tuntuivat todella raskailta ja vaikeilta, päivän jälkeen olin aivan poikki ja tuntui etten osaa mitään. Korjausompelu on niin eri asia kuin uuden vaatteen ompelu. Pikkuhiljaa työtavat ja Pirkko tulivat tutuiksi ja kertauksen ja virheidenkin kautta sain varmuutta tekemiseen ja uuden oppiminen innosti niin, että aamuisin oli mukava mennä työhön.
Parasta työssäoppimisjaksolla oli saada oppia konkarilta. Oli upeaa seurata Pirkon työskentelyä, ideoita, tyylitajua ja ammattitaitoa sekä yrittää pieniä muruja niistä saada imettyä itselleni.
Työskentelytilat PR Designilla oli sellaiset, että vaikka tein omia korjaustöitäni, niin olin aina samassa tilassa missä Pirkko otti vastaan asiakkaita ja suunnitteli ja toteutti mittatilaus- sekä korjausompelutöitä asiakkaille. Koin tämän ehdottomasti plussana, että sain seurata koko prosessia.
Alkuun työtehtävät olivat helpompia ja pikkuhiljaa pääsin sitten vaativimpienkin töiden pariin. Ehdottomasti silti eniten tuli lyhennettyä lahkeita ja helmoja, niitä taisi riittää joka päivälle.
Tässä joitain töitäni kuvin;
Yksi ensimmäisistä töistäni oli uuden (moottorin) suojapussin valmistaminen, Asiakas toi vanhan pussin ja kankaan, josta piti sitten tehdä samanlainen kuin edeltäjänsä.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgijPa5vUq7dN5FJXMcwIZ8PFToFU6Pq6NmubKXtfVsGDrCqBHNMSrSYP00fE9Dv2A44u7VLnObXiRRaC0BzsffICIFcFThTQYyQ97JwqKgVzbLE1FfZ2eIbugr_pCthDGCcR3OUjPtvAVwNNzW2jPuVZcRPWcKPWhXULUPodch5GJrA6Didbxah4822vo/w504-h672/20240322_093637.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEh7x3MxiNd0dHA_Q5teXOO_jk0b3Q4f6oZplJT1XJ-7fa5bbUBz0mi6NxD2xotCWXziM_GYhWmFqOKJG3aV2Z9uctTo-5c8Gypag-x3HS0M4E3lV5MRNyE3ZLUmvkBolA6bdtgmLCxkwRG3GJtxoOXHPaWGOsRID5VFJQr092o48LKPWKghc4fEXCvv7YU/w500-h667/20240322_095249.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiPFc5wZ01ZGV0dOI2Es0MGh59KHf-1w-Sgy-q-zrd88L7vhxaKnryoCVq8Mej3Ii1MclS9Q-MwdScaUzQ0T7X_qzu3bcPMl3ZTxZyDUEtRLcN7XwwoGgfQbP_ysBT7dobx4p9OO3Dsj2UL8EOmf_Kil6zRbI9yC1AV7ctI1oU3M1VJCTmzWjP6TJJvVK4/w498-h664/20240322_104538.jpg)
Muutamia verhoja ja pöytäliinoja tuli päärmättyä. Se on sellainen kiva, helppo ja nopeahko homma, tekee hyvää vaikeampien töiden keskellä tehdä jotain minkä varmasti osaa eikä tarvitse paljoa miettiä.
Suurin osa lyhennettävistä lahkeista oli suorien housujen, tai muiden siistimpien housujen lahkeita mutta näissä kuvissa työhousujen lahkeet.
Helmoja lyhensin paljon.
Ratkojaa sai käyttää kyllä ahkerasti. Vetoketjuja vaihdoin muutaman, mutta jostain syystä niistä en ole muistanut ottaa kuvia. Yksi raskaimmista päivistä olikin ihan alku puolella työssäoppimisjaksoa kun minun piti vaihtaa erittäin venähtäneeseen ja liuruun fleecetakkiin vetoketju. En edes muista monesti tein sen uusiksi, kun en vaan kertakaikkiaan meinannut saada takin raitoja kohdistettua kohdilleen. Olin niin turhautunut kuin olla ja voi! Ajattelin, että en koskaan tule tekemään näitä hommia, tämä on aivan kamalaa! Mutta siitäkin sitten selvittiin ja niin klisee kuin se onkin, niin harjoittelu tekee mestarin. Seuraavan fleecetakin vetoketju menikin sitten jo kerrasta oikein.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiq5dozpKcpiVsm_Fd7PYfqOu0-dQmnVEwiUh9sadSYlY6AGtcc-S2dhXT7C8zJ92Ztx45DXByLF5ffnay6LoUncgQEde_ukpZaF6HdZHHQ9IqDxPcsTbvRMtRcPSWYyFwrriINC3RCfvkDXaIEDSB9Zv6il8dBu0ZSicmq3fV9EQ6O1myBlL2IcvMAZ3s/w495-h660/20240209_105235.jpg)
Ompelimolla ei ollut pikeerauskonetta, joten käsin tuli ommeltua aikas monta pistoa. Jotenkin ihan pidän käsin ompelusta, rentouttavaa puuhaa.
Tässä asiakas toi vekkihameensa, josko vekeille voisi tehdä jotain, kun tahtovat suoristua niin nopeasti. Ompelin vekkien taitoksiin ompeleet, jotta ne pysyvät tiukemmin vekeillä.
Tässä asiakas oli ostanut muuten mieluisan farkkumekon, mutta toivoi niihin taskuja:
Housujen/hameiden vyötärön pienentäminen tuli myös tutuksi.
Kivoimpia korjaus/muokkaus-töitä oli mielestäni ne, joissa sai käytettyä hukkamateriaalit takaisin työhön. Tässä Lyhennettiin helmaa irrottamalla ensin helmaröyhelö, sitten leikattiin 20cm pituudesta pois, ommeltiin röyhelö takaisin ja tehtiin poistetusta helmakankaasta hihat mekkoon.
Joskus asiakkailla on joku lempivaate tai asuste ja he haluavat uuden samanlaisen. Niin oli tämän lippahuivinkin kanssa. Asiakas toi vanhan päähineensä sekä kahdet kankaat ja niistä piti tehdä sitten samanlaiset. Tämä oli myös työ, jossa Pirkko kysyi minulta minkä hinnan laittaisin tekemilleni päähineillen ja sanomani hinta oli sitten se, jonka asiakas niistä maksoi. Oli ihan hyvä päästä vähän miettimään myös oman työn ja tuotteen hinnoittelua (se kun meinaa helposti olla vähän vaikeaa).
Hihan lyhennys:
Tässä nyt oli pienen pieni osa niistä töistä, joita sain PR Designilla tehdä. Harmittavan huonosti muistin kuvata töitä. Sitä niin uppoaa siihen tekemiseen, että kuvaaminen unohtuu.
Tämä top- jakso oli ehdottomasti hyvä ja antoisa kokemus ja varmasti tulevaa ammattia ajatellen tarpeellinen, vaikkakin tuntuu että vasta ihan alkuun pääsin korjaus- ja muokkausompelun saloissa.
Alkuun olin kovin arka kun kyseessä oli asiakkaiden vaatteet ja vähän niin kuin Pirkon nimissä tein töitä. Varmistin jokaisen asian ja stressasin paljon. Onneksi loppua kohden jo vähän helpotti ja lyhennyksistä ym. helpoimmista hommista tuli toistojen myötä rutiinia ja itsenäinen työskentely ei enää tuntunut pahalta. Onnistumisen kokemuksiakin tuli enenevissä määrin, joka oli tietysti palkitsevaa. Voin kyllä suositella tätä kurssia ja myöskin omaa top- paikkaani muillekin alan opiskelijoille.